Bože!
Jesi li još uvek tamo?
Ne, vratio sam se.
Nisam siguran da sam tačno zapisao.
Znači sa "Dž". U redu, odlično. Da, hvala vam. Doviđenja.
Dušo, jesi li tamo? Javi se na telefon, javi se.
Nisi tamo. U redu. Vidi, prošlo je šest sati.
Nabaviću prevoz i vidimo se tamo. Važi.
Jack. Da?
Balkansko mirovno veće se "sastoji od" ili "ima" deset članova?
Dvanaest članova.
U redu. Hvala ti.
"Sastoji se od".
Molim?
Tri područja su evakuisana.
Trebali bi ste da izbegavate taj put kad idete kući posle posla.
Šta ti misliš, Cy? Od toga će postati jako drag. To je dobro.
Pobrinuću se za to. Odlično. Vidimo se u ponedjeljak.
Molim?
Moram da idem. Hajde, John.
To neće dobro da izgleda. Moja glavna zvezda reporter se ne pojavi na Božićnoj zabavi.
Ne mogu.
Mary me očekuje.
To je velika kuća, zar ne? Prava stvar za tu cenu.
Ako želiš nešto takvo.
Ali moramo dati konkretnu ponudu već danas.
Vlasnik je jako motivisan.
Razmislite malo. Ja moram da telefoniram.
Pogledajte malo unaokolo.
U redu. Hvala ti, Brian.
Hvala ti puno.
U redu je. Samo ćemo pogledati.
Moj Bože.
Tu si.
Samo smo hteli da se uverimo da ima dovoljno mesta u ormaru.
Dobro. Dobro.
Dakle, ova kuća može biti vaša,
ali morate odmah da se odlučite.
Uzećemo.
Stvarno? Oh, Bože.
Znaš o čemu sam stalno mislila kad smo gledali tu kuću?
O tome kako bismo trebali da postavimo madrac u taj ormar.
Stalno sam mislila kako san postaje stvarnost.
Dođi ovamo.
Kako brzo može ovo da ide? Stvarno jako brzo.
Da vidimo.
U redu.
Kupili smo stvarno, stvarno... Oprosti. Kupili smo kuću.
Kupili smo veliku kuću.
Mary!
Mary, jesi li u redu? Mary, reci mi nešto.
Jesi li u redu?
Možeš li da me čuješ? Bože!
Drži se, draga.
Hitna pomoć, dogodila se nesreća.
Da.
Ništa.
Ti si u redu?
Da.
U redu. Sve je u redu.
Sve je u redu. To sam samo ja.
Nisi ništa video, zar ne?
Šta sam trebao da vidim?
Šta si videla?
Ništa nisam video.
Nešto nije u redu sa mnom.
To se zove glioblastoma.
To je privremeni tumor.
Prema onome što je doktor rekao, jako je redak.
Jedan od...
600,000 ljudi dobije tu bolest.
Jesu li rekli da je to posledica nesreće?
Ne, ispalo je...
da ga je imala već neko vreme.
Nema ništa drugo što bi još mogli da učinimo?
Operisali su , ali nisu mogli sve da izvade, pa su...
odlučili da ide na hemioterapiju...
dokle god bude dovoljno jaka.
To i uspeva. Mislim da sada izgleda bolje.
Dobro.
To je dobro.
Pre dve nedelje...
mi smo tražili kuću.
Jednoga dana samo smo se vozili u svom autu...
a Svemir je...
samo pokazao na nas i rekao...
"Ah, tu ste, srećan par.
Tražio sam vas dvoje.
Tražio sam vas dvoje."
Žao mi je.
Zašto?
Zbog svega ovoga.
Čini mi se da sam sve uništila.
Nisi ništa uništila.
Ni jednu jebenu stvar.
Želim da budeš srećan.
Ti nisi video, zar ne?
Da.
Molim?
Ona je znala.
Molim?
Ona je crtala anđele.
To je bila poenta kampanja...
gotovo potpuni nedostatak iskrenosti i poštenja...
to je odbilo glasače.
Mislim da ove stranke demonizuju jedna drugu.
Projektuju svoje vlastite strahove i potištenost...
na nacionalni nivo.
Ljudi to ne vole. I jako su, jako, nezadovoljni u ovom trenutku.
Ne osećaju se dobro zato što ne vide nikakvu mogućnost promena.
2004...Postoji li bilo kakav dobar kandidat koji će se takmičiti za Demokrate?
Dakle, čujem mnogo o Russu McCallumu.
Guverner Virginije. Da. On bi mogao ono što je Carter...
Hej, rekao sam joj da pazi.
Kome?
Peter-ova prijateljica Gwen.
Ona će biti ovde večeras.
Oh, Bože. Mislim da neću moći da budem tamo večeras.
Hajde, ne možeš stalno to da odbijaš.
Ne radim to. Imam intervju sa guvernerom.
Moram biti u Richmondu u 8:00 ujutro.
Skoro sam zaboravio. Iz McCallumov kancelarije su zvali.
Pomerili su sastanak za sutra uveče.
Eddie, gledaj, ja...
Gledaj...
ona nije Mary.
Ni približno.
Ali znaš šta?
Više nikada niko niti neće biti.
Hej, Ed. Žao mi je zbog ovog danas.
Siguran sam da je Gwen stvarno super.
Možda neki drugi put.
Sada je 1:00 ujutro.
Malo sam čudan. Idem u Richmond već večeras.
Sutra ćemo razgovarati. Zdravo.
U redu. Hajde.
Zdravo. Žao mi je. Znam da je stvarno jako kasno, ali auto mi se pokvario tamo na putu.
Pitao sam se da li bih mogao da se poslužim telefonom?
Zdravo.
To je on.
Čekao sam te.
Prokletniče! Šta to radiš?
Pazi na vrata! Pazi na vrata!
Samo ostani tamo.
Gospodine, ne znam ko ste...
Zaćuti!
Dušo, Connie je ovde.
Dakle, zdravo Gordon. Kako si?
U redu, zašto ne bi...
spustio pušku i rekao mi o čemu se ovde radi.
Da.
On dolazi tri noći za redom. Ovaj nas prokletnik špijunira.
Ja sam John Klein. Auto mi se pokvario tu na putu... Dozvolite Gordonu da završi g. Klein.
Pre dve noći...
u 2:30 ujutro, neko lupa na vrata.
Otvorim, a tu stoji neki tip.
Kaže da mu treba telefon.
Ali čini mi se pomalo strašan...
pa mu kažem da se gubi.
Prošle noći u tačno 2:30 ujutru, pogodi ko je opet tu.
Sigurno je to bio g. Klein?
Sasvim sigurno, g. Klein.
To je ludost. To je... Nisam ja lud.
Ne kažem da si lud... Šta se onda dogodilo?
Oterao sam ga sa svog imanja.
Rekao sam mu da je za njega tu zabranjeno, a on je opet došao.
Imaš sreće što sam hrišćanin, zato što sam imao pravo da te ubijem na svojim vratima.
Morao bi da bude u kući, Gordon-e.
Molim?
U redu.
A večeras sam mislio da bi zajebant opet mogao doći, i gle čuda, evo ga opet.
To nisam bio ja.
Ne znam šta se ovde događa.
Nešto sasvim pogrešno.
Ne poznajem ove ljude. Nikad' ranije nisam bio ovdje.
Ja sam iz Washingtona. Pogledajte.
To je novčanik, u redu? Novčanik?
Ja sam iz Washingtona.
Zovem se John Klein.
Washington Post.
Da.
Mogu li izaći iz tuš kabine sada?
Možete me sačekati napolju, g. Klein.
Proverićemo ga. Ako neko drugi dođe, zaboravi na pištolj.
Samo pozovi mene.
Samo saznaj šta hoće.
Dakle, niste ustvari videli tog čoveka ranije, zar ne?
Ne.
Ali sam čula kucanje.
Tri noći za redom.
Razgovaraćemo sutra.
Odvešću vas do grada, osim ako ne želite da spavate u gradu.
Mogu pozvati šlep-službu ujutru.
Daleko ste od Washingtona.
Šta radite ovde?
Samo prolazim.
Mi nismo na putu ni prema gde, g. Klein.
Prepoznajem vas.
DC Review.
Vi to gledate? Nismo ovde svi budale.
Znači da nisam uhapšen?
Niste ništa ukrali. Niste nikoga povredili.
Nema provale ni upada.
Imali ste problema s njima pre?
Gordy i Denise? Ne.
Oni su dobri ljudi.
Samo se neke čudne stvari događaju ovde u zadnje vreme.
Još mi niste rekli šta radite ovde usred noći.
Ne znam.
Gde sam sada?
Možete li mi molim vas pokazati na karti gde se sada nalazimo?
Mi smo tačno na državnoj granici.
S Ohio-m.
Kad ste krenuli iz Washingtona? U 1:00 ujutru.
Ako sam išao 80 milja na sat sve vreme, trebalo bi mi šest sati da dođem ovamo.
Mora da postoji neko logično objašnjenje. Ne znam.
Usput, ne brinite za guvernera. Ja ću se pobrinuti za to.
Da. U redu.
Hvala ti, Eddie.
Dakle? Sve je u redu, g. Klein.
Ništa nije pokvareno. Stvarno?
To je čudno.
U redu, koliko vam dugujem? Ništa.
Rekao sam vam da ništa nisam našao da je bilo neispravno.
G. Smallwood.
G. Smallwood...
Samo sam hteo da se izvinim za onaj nesporazum od juče.
Jeste li sigurni da sam to bio ja protekle dve noći?
Slušajte, gospodine.
Connie me zvala.
Ona mi je rekla da ste se odjavili, a to mi je sasvim dovoljno.
Ja sam savršeno spreman da na to zaboravim.
Ali ja više ne pijem...
i ne lažem.
A prema onome što ja znam, nisam ni lud.
Dakle, ako me optužujete...
Vidite, o ovome se radi.
Nemam pojma kako sam došao do ovde juče.
Nisam čak ni znao da sam u Zapadnoj Virginiji.
Nekako između 1:00 i 2:30 ujutru...
proputovao sam 400 milja i završio na putu pored vaše kuće...
a ja se toga uopšte ne sećam.
I vi mene zovete ludim?
Bojala sam se da ću vas ovde naći.
U redu.
Niste se pojavili.
Šteta. Stvarno sam hteo da saznam kako izgledam.
Narednice, znatiželjan sam.
Juče ste rekli...
da se čudne stvari događaju...
ovde u poslednje vreme.
Kakve stvari? Stvarno ne želite da znate.
Sada stvarno moram da znam.
Samo vaše neobične izveštaje.
Ljudi vide čudne stvari koje ne mogu da objasne, pa svi oni onda dođu do mene.
Zato što ste vi policajac.
Zato što me poznaju.
Znate, ako ima još ljudi u ovom gradu...
koji se osećaju...
ovako zbunjeno kao ja sada...
to bih stvarno želeo da čujem.
Proteklih par meseci, ljudi su dolazili do mene...
i prijavljivali da su videli neobične stvari.
Ne mislim na neke čudake iz grada. Mislim da na dobre, iskrene, ljude koji idu u crkvu.
Poznajem ove ljude ceo moj život...
i činilo se da im je stvarno bilo neprijatno što su mi to pričali.
Šta su vam priačali?
Teško je to objasniti.
Čudna svetla, neobični telefonski pozivi, Vi.
Jedno je kad vam kažu da su videli NLO.
Ali šta da uradite kad vam neko kaže da je video nešto takvo u svom dvorištu?
Šta je?
Moja je žena umrla pre dve godine.
Ona je videla nešto.
Crtala je slike.
Ko vam je to pokazao?
Bilo je upravo tu.
Bilo je samo tridesetak centimetara između glave i te grane.
To je znači negde...
oko dva i po metra visoko.
Da.
Upravo sam se spremala na spavanje i samo sam provirila kroz prozor.
Prvo što sam videla...
su bila ta dva crvena oka.
Samo sam ih gledala.
Nisam mogla da prestanem.
Nikada to još nisam doživela, bilo je kao da ne mogu da se pomerim.
I onda je "to", mislim...
samo otišlo...
To što govorim nema baš mnogo smisla, ali to je...
jedini način kako to mogu da opišem.
Ti to nisi video, zar ne?
Počelo je pre dva meseca.
Svaki put kad bih se javio na telefon čuo sam to.
Prvi put se samo čuo glasan zvuk.
A sada se uglavnom čuju škripa i zavijanje.
Svi su takvi?
Jednom je neki čovek govorio jako brzo.
Šta je rekao? Nisam mogao da razaznam.
Neki strani jezik. Jesi li proverio telefonsku liniju?
Čak smo promenili i broj telefona.
Ali pre nego što sam uopšte uspeo da ga nekome dam,
pozivi su ponovo počeli.
Nije pitanje da li im se treba verovati. Kao što sam rekla, to su pošteni ljudi.
Koliko dugo živiš ovde? Ceo svoj život.
Odrasla sam upravo na onom brdu. Na farmi?
Ma , jok. U pravoj kući.
Imala je i vodovod i sve ostalo.
Žao mi je.
Čak smo imali posebne cipele za crkvu i za školu i ostalo.
U redu, u redu.
Gde si ti?
Još uvek sam ovde.
Zapadna Virginia? Da.
Nešto je iskrslo.
Ti se sigurno zezaš. Nešto od nacionalnog interesa u Zapadnoj Virginiji?
Ne, nešto naučno. Pričaću ti kasnije o tome.
Cy počinje čudno da izgleda.
Zadrži ga nekako, u redu?
Jesi li u redu? Zvučiš nekako potreseno.
Ne, ja sam u redu. Razgovaraćemo kasnije.
Tu smo se gore parkirali...
i mazili se na zadnjem sedištu auta.
A šta se kasnije dogodilo...
prilično je teško objasniti.
Sledeći dan...
probudio sam se...
a moja...
oba oka su bila natečena.
Šta su rekli lekari?
Ništa nisu mogli da objasne.
Vidiš li ovo?
Nikada nije zaraslo.
Mi ćemo se veriti.
To je dobro.
Moram da razgovaram s tobom. U redu.
Prošle noći sam se probudio...
i imao najgoru glavobolju koju sam osetio u životu.
Otišao sam u kupatilo da uzmem tabletu protiv bolova...
i usput sam se pogledao u ogledalo...
i...
i kunem se Bogom...
video sam nešto...
što ne mogu uopšte da opišem.
Ali to sigurno...
nije bio moj odraz u ogledalu.
A onda...
sam čuo...
ovaj čudni...
zvuk...
koji je dolazio iz sudopere.
A i neki glas.
Neki glas...
koji je govorio...
"Nemoj da se bojiš.
Devedeset devet će umreti.
Denver Nine".
Čak sam i zapisao.
On je govorio to, jedno te isto, stalno ispočetka oko sat vremena...
i onda je prestalo.
A kad sam se jutros probudio i pogledao na ovaj komadić papira...
gde sam zapisao te reči...
ovo je bilo na njemu.
To nisam ja nacrtao.
Gordon? Šta?
Gordon, tvoje...tvoje uvo krvari.
Molim?
Na CT scanu je sve čisto, Gordon.
Nema traga nikakvim fiziološkim problemima.
Je li to sigurno? Zato što je njegova žena imala tumor.
Ono što si ti imao, Gordon je strašna migrena.
Mogu da ti napišem recept. To bi bilo dobro.
Hvala vam doktore. Imao je i druge simptome, doktore.
Imao je halucinacije, čuo je glasove.
Nisu li te dve stvari povezane sa stanjem kod glioblastoma?
Ja ne vidim ovdje ništa...
tako egzotično što bih mogao da povežem s glioblastomom, g. Klein...
ali ako želite mogu poslati g. Smallwood-a do nekog drugog neurologa...
da dobije drugo mišljenje.
On greši. Ne, to bi bilo u redu.
Hvala vam.
Hvala vam mnogo.
Čekaj. Čekaj.
On ne greši.
Sve je u redu. Sve je u redu.
On ne greši zato što je sve u redu.
Sve je u redu.
Idemo do lekara sa uvom koje krvari a on ti kaže da imaš glavobolju...
Da, dakle, nisi bolestan, pa je to dobra vest.
Voleo bih da sam bolestan. Onda bih znao zašto se ovo događa.
Ne smeš tako nešto da govoriš.
Šta hoćeš da kažem, Denise? Imam halucinacije.
Čujem glasove.
Je li tvoja žena čula glasove pre nego što je otkrila da ima tumor?
Nije.
"13 News" odlazi na mesto događaja, i imaćemo direktni prenos za koji minut.
Ponovo naša glavna priča, avion Domain Aira se srušio ispred Denvera.
Očekuje se da će predstavnik avio kompanije dati izjavu kasnije.
Nema još službene potvrde...
ali se veruje da je svih 99 putnika i članova posade poginulo.
Ooo, čoveče.
Mogu li da razgovaram s Alexanderom Leekom, molim vas?
Ovdje Leek. G. Leek, ja sam John Klein.
Radim na jednoj prilično neobičnoj priči.
Nadao sam se da ćete vi moći da mi pomognete.
Posebno me zanimaju vaše teorije o predviđanjima i proročanstvima.
Sve što želite da znate nalazi se u knjizi.
Da, ali članak o susretima...
Jeste li imali kontakt...
ili se pretvarate da imate profesionalni interes?
Da...ne.
Ja sam novinar za The Washington Post.
Dakle, stvarno mi je žao g. Klein. Ja više ne radim na tim oblastima.
Ne razumem.
Čuti neku poruku to je jedna stvar...
ali to nije bila samo poruka, to je predviđanje.
Ispunilo se.
Ovo što ima Gordon, jesu li to snovi ili halucinacije?
Onako kako ih je opisao, zvuči kao da su snovi.
Ne znam.
On veruje da su stvarni.
Mrzim takav san.
Da?
Bilo je to usred noći...
a ja sam bila nasred okeana.
Pokušavala sam da plivam, ali je bilo previše hladno.
Pokušavala sam da gledam... Pokušavala sam nešto da vidim...
gde bih mogla da se uhvatim.
A oko mene su plutali...
pokloni.
Bili su upakovani. Imali su mašnice na sebi.
Pokušala sam da se naslonim na njih, ali su mi stalno izmicali.
A onda sam počela da tonem...
kao neki kamen.
Nisam ništa mogla da uradim. Samo sam padala.
Ali sam se dobro osećala.
Prepuštala sam se.
Prepuštala sam se...
i...
sve što sam mogla da vidim...
je bilo crno...
i sve što sam mogla da osetim je bila tama iznad mene...
i svetlost...
koja je dolazila odozdo.
Znala sam da umirem.
A onda sam čula taj glas, kao da neko šapuće na moje uvo.
"Probudi se, broj 37."
A onda sam se probudila.
Šta misliš da je to značilo?
Broj 37?
Nemam uopšte nikakvu ideju.
Upoznao sam ga.
Čoveka koji mi je rekao za onu avionsku nesreću.
Upoznao si ga?
Da.
Upoznao sam ga.
Prošle noći, kad sam se vraćao kući s posla negde oko ponoći.
Vozio sam se pored pogona za cement...
kod fabrike hemikalija.
U redu.
Nešto se dogodilo.
Jarko...
svetlo.
Svetlelo je.
Nešto...
me okružilo.
Sve je nekako bilo vruće.
Osećao sam se kao da ne mogu da dođem...
kao da ne mogu da dođem do vazduha.
Izgledao je kao čovek.
Ali nešto jednostavno nije...
nije bilo u redu s njim.
A onda sam čuo glas.
Isti onaj glas koji sam čuo pre dve noći.
On je rekao...
"Nemoj da se bojiš.
Zovem se...
Indrid Cold (Hladni)".
I rekao mi je...
"U gradu ove veličine.
Equador.
Tri stotine.
Tri stotine će umreti.
Čekaj me.
Vratiću se.
Vidimo se uskoro."
I to je bilo to.
Malo je...
Pogledaj.
Ona je znala.
Ništa nisam video.
Želiš li da čuješ posljednji šefov telefonski poziv?
Da?
Hvala Bogu da si tu. Gordon?
Znam da sam zvučao pomalo ludo neki dan, ali stvari su ovde pomalo neobične.
Uspori, Gordon.
On je ovde. Ko je ovde?
Indrid Cold. On stoji ovdje pored mene.
Idi do Gordona odmah. On kaže da je Indrid Cold tamo.
Gordon, daj da ja razgovaram s njim.
Naravno. Sačekaj.
Zdravo, John Klein.
Ko je to?
Ja se zovem Indrid Cold.
Osim ako si ti, naravno Gordon Smallwood.
Tvoj otac se rodio u mjestu Racine, Wisconsin.
Živeo je u zelenoj kući u Monroe Street.
Ti se ne sećaš kako je tvoja majka izgledala.
U redu, imaš moju pažnju.
Gde je moj sat? U tvojoj cipeli.
Ispod kreveta.
Jako dobro, John. Hvala ti.
Šta je u mojoj ruci?
Chap Stick.
Čitaš mi misli, zar ne?
Jesi li čitao moje misli?
Nemam potrebe za tim, zar ne?
Šta je u trećem redu na stranici 51?
"Slomljeni osmeh iza njenih krila koja šapuću."
Treba li još dokaza, John Klein?
Kako ti izgledaš?
Zavisi o tome ko gleda.
Želim da te vidim.
Već si me video, John-e.
Video sam te uplašenog.
I sada si ustvari uplašen, zar ne?
Mogu li nešto da te pitam?
Zašto ćeš da me pitaš, kad to već znaš, John-e?
Šta se dogodilo mojoj ženi?
Ti si bio tamo.
Mary Klein ne može da se nadje samo gledajući .
Videćeš je kad bude vreme.
Šta ima, Connie?
Sve je u redu?
Jesi li upravo sada zvao Johna?
Ja sam spavao od 9:00.
"Osim ako si ti, naravno Gordon Smallwood."
Vidiš? Drži se negde oko 1950 u sekundi.
Ali se nikada ne spušta ispod 1930 ili tu negde.
Ali tvoj je daleko ispod normalnog raspona glasa...
negde između 1000 i 1200 u sekundi.
U redu, raspon glasa ovog čoveka je mnogo veći nego moj.
Zašto misliš da je on čovek?
"Treba li još neki dokaz, John Klein?"
Šta je to?
Najbliže što mogu reći jeste...
da je to električni impuls.
Ali šta god da je, to nije ljudski glas.
"Zašto me pitaš nešto što već znaš, John?"
Šta se dogodilo s mojom ženom?
Ti si bio tamo.
Mary Klein ne može da se nadje samo gledajući.
Videćeš je kad bude vreme.
Ovo ne liči na tebe. Pre smo znali to da pocepamo.Kad je došlo preko žice.
Da, znam.
Drugačije je kada se dogodi tebi. Učini mi uslugu.
Razgovaraj sa Cyrusom danas. Reci mu da si se prehladio.Bilo kakvo izvinjenje.
Ja ću te podržati.
Samo želim da se uverim da još uvijek imaš posao...
kada završiš s tim što radiš tamo dole.
U redu, nazvatću te iz Chicaga.
Kada imaš let?
8:00 ujutru.
Jesam li ja poludeo?
Ne.
Ja sam poludeo.
Alexander Leek.
Do djavola, ko si ti? John Klein. Ja sam zvao prošle nedelje.
Znaš li šta je to?
Odlazi!
Moram da znam šta je to. Kaži mi!
Gde to viđaju?
Point Pleasant, Zapadna Virginija.
Ti možeš da mi pomogneš.
Prati me.
Noćni leptir.
U drevnim kulturama, moljac je predstavljao fizički oblik...
duše večno zarobljene...
u carstvu smrti.
Mothman (čovek-moljac).
Tako su ga Ukrajinci zvali. To je naravno, bukvalno prevedeno.
100 puta su ga videli u Černobilu, te godine kada je bila nuklearna katastrofa.
Galveston, 1969, baš pre uragana.
Videli su "to".
Ali iako se vidi, ne poveruje se uvek.
Vidi, ne postoji baš nikakav dokaz...
koji bi pokazao da "to" postoji u materijalnom smislu.
Dakle, ti želiš da mi kažeš da to ne postoji?
Oh, da, postoje. Mnogo stvari postoji oko nas koje mi nikada ne vidimo.
Struje, mikrotalasi, infracrveni zraci.
Znaš, te su stvari oko nas oduvek.
Pojavljuju se na pećinskim crtežima.
One su normalno stanje planeta.
Oni samo nisu deo našeg poimanja o tome...
šta je to fizička stvarnost.
Čega su onda one deo?
Pitaš me da ti objasnim nešto...
nešto...
što se ne može objasniti racionalno.
Znaš ono kad se skupi energija pre nego što se nešto dogodi?
Ono kad ti se kosa naježi pre nego što udar grom?
"Pre nego što se nešto dogodi." Misliš li da uzrokuju katastrofe?
Zašto bi morali?
U redu, onda...
da li pokušavaju da me upozore?
Njihova motivacija...
nije ljudske prirode.
U redu, a šta onda žele?
Nemam pojma.
Ono što stvarno želiš da znaš...
jeste, zašto baš ti?
Da.
Ti si ih primetio, a oni su primetili da si ti njih primetio.
Većina ljudi nije dovoljno osetljiva da bi ih videla...
bez da ne dožive...
traumu.
Šta se vama desilo, g. Klein?
Prošle nedelje moj prijatelj je dobio neobičan telefonski poziv...
od nekuda...
duh ili tako nešto.
Činilo se da zna sve.
Nešto kao Bog?
Je li dao predviđanja koja su se ispunila? Da.
Njegovo ime je Indrid Cold.
To je samo pitanje percepcije, John. Svakome su drukčiji.
Glas, svetlost, čovek, čudovište.
Ako tvoj prijatelj misli da je razgovarao s Bogom, onda je prilično nenormalan.
A kako onda objašnjavaš činjenicu da je sve znao?
Vidi ovo.
Da se dogodila ta nesreća 10 ulica dalje, onaj perač prozora bi je verovatno video.
To ne znači da je on Bog...
ili da je pametniji od nas.
Ali odande, gde se on nalazi...
on može videti malo dalje niz ulicu.
Mislim da možemo da pretpostavimo...
da su ta bića "razvijenija" od nas.
Zašto nam jednostavno ne dođu i kažu šta im je na pameti?
Ti si razvijeniji nego neka buba.
Jesi li ikada pokušao da objasniš sebe nekome od njih?
Koliko ljudi ih je videlo?
Deset. Dvadeset, možda.
Slušaj me. Nešto užasno će se dogoditi u Point Pleasantu.
Nemoj se vraćati tamo.
Pomeri se.
Ne mogu o tome više da govorim.
Postoji neki razlog...
da sam ja završio u Point Pleasantu.
Nešto me tamo dovelo.
Šta god te tamo dovelo...
dovelo te je da umreš tamo.
Došao si upravo na vreme. Baš će se sada upaliti lampice na ovoj božićnoj jelki.
Već dva sata.
Je li to Denise?
Je li ona u redu?
Ona je ostavila Gordona.
Dobio je otkaz u fabrici hemikalija. Samo je prestao da dolazi na posao jednog dana.
Sranje.
Gde je on? Ko zna?
Vraćam se brzo.
Connie.
Šta nije u redu?
Još petnaest ljudi je danas prijavilo da je videlo "to nešto".
Petnaest. Troje od njih su policajci.
Mrzim ovo, John. Dođavola sve, mrzim to.
Kako je u Chicagu?
Šta je on rekao?
Nije hteo da me vidi.
Sranje.
Jesi li u redu?
Hladno je. Uđi u auto, ugrej se.
Ne mogu. Čekam njega.
Svi u ovom gradu gledaju me kao da sam poludeo. Znaš li zašto?
Denise i svi ostali, oni ne znaju, John-e.
Ja znam.
Ja ne mislim da si poludeo.
U redu?
I ti si razgovarao s njim, John-e.
Znaš...
ležao sam budan u krevetu, noću.
Osećao sam se...
kao da spavam...
ali sam bio budan.
A onda sam ga čuo.
I u zadnje vreme, kad' ga čujem...
odjednom...
ja razumem.
Sve...
John, sećaš li se kada si zadnji put bio srećan?
To je stvarno.
Te stvari su stvarnost.
Želim ti da budeš srećan.
Da?
Molim?
Ovo je vaš poziv za buđenje, g. Klein.
Ja nisam tražio buđenje.
Šta se dogodilo s vama, g. Klein?
Ne mogu da verujem da sam to prošao.
Gordon-e, čoveče, gde si ti?
Govori.
Slušaj me, John-e, on je bio u pravu.
G. Cold je bio u pravu u vezi sa svim.
U pravu? U pravu u vezi s čim? Ne mogu da te čujem.
Bio je u pravu u vezi s razumevanjem.
To je stvarno, John. Želim da to znaš.
Stvarno je. Šta je...O čemu ti govoriš?
Nemoraš da se brineš ni zbog čega.
Vidimo se kad dođe vreme za to.
Gordon-e?
Mogu li reći koliko je dugo bio tamo?
Čini se da je mrtav otprilike nekih osam sati.
Umro je od hladnoće.
Zašto si ti došao ovde?
On me pozvao. Kada?
Nije mi se sviđalo kako zvuči.
Kada te pozvao, John?
Negde pre oko sat vremena.
Ne mogu ovo da izdržim.
Nije mi se činilo u redu da to spominjem na sahrani...
ali što se mene tiče nije se nikada dogodila nikakva nesreća u fabrici hemikalija.
Ne znam o čemu ti govoriš.
Dobio sam tvoju poruku prekjuče. Mislio sam da te nazovem, ali sam zaboravio.
Ne sećaš se da si mi ostavio poruku?
Šefe, ovo je John Klein.
Ja ga nisam zvao. Ne, to nisam ja.
Analizirao sam oba snimka glasa.
Baš me briga. To jest možda moj glas. Ali to nisam ja.
To nisam ja. Slušaj me.
Ja bih zakleo na sudu da je to tvoj glas.
Da, super. Hvala ti.
Sranje!
Običnu kafu za poneti, molim.
Sedamdeset pet centi.
Želim vam prijatan dan.
Poznaješ li tu ženu?
Koju ženu? Upravo je otišla. Nisi je video?
Ne. To je čudno.
Imala je dugu crvenu kosu, zelene oči stvarno lepa, i raspitivala se za tebe.
Jesi li videla kojim putem je otišla? Ne.
Šta je rekla? Pitala je mnoga neobična pitanja.
Šta radiš ovdje? I pitala je jesi li srećan.
Šta si ti rekla? Tražila sam joj ličnu kartu .
Je li ti bilo šta pokazala? Nije.
Ona je samo rekla "Reci Johnu da mi je žao što sam sve uništila", a onda je otišla.
Šta nije u redu?
Je'l to bila ona?
To je tvoja žena?
To je bila ona.
Nisam sigurna. Što?
Mislim, kosa je drukčija.
Oh, hajde! Šta?
To je bila žena koju si videla. Ne, nije bila ta, John.
Dakle, slažem se da postoji sličnost...
Sereš!
John, u redu je.
Ja nisam u redu.
Ovo je žena koju si videla. Ona je bila tu. Ova žena.
Nemoj mi to raditi.
Žao mi je, John.
Osećam se kao da sam sve uništila.
Osećam se kao da sam sve uništila...
Žao mi je.
Moram da znam šta ti se desilo.
Molim te.
Uđi.
Ja sam bio profesor fizike na univerzitetu "Cornell".
Da...
Jednog dana sam počeo da čujem glasove.
Glasovi su postali poruke.
Nakon nekog vremena, ja sam bio u potpunosti uveren da dobijam...
predviđanja katastrofa od neke vanzemaljske inteligencije.
Ali ti i jesi, zar ne?
John-e, imao sam snimke njihovih glasova.
Ja sam znao da će zgrada da eksplodira i pokušao sam to da sprečim...
ali me niko nije slušao.
Šta se desilo?
Ljudi su umrli.
Mnogo je ljudi umrlo.
Odveli su me na ispitivanje, takoreći su me uhapsili.
Moja žena se raazvela od mene.
Moja deca...
su prestala da razgovaraju sa mnom.
Znaš li šta mogu četiri godine provedene u psihijatrijskog bolnici da ti urade?
Sve...
...je nestalo.
Oh, ti nikada nećeš razumeti njihove poruke.
Ti si ih pogrešno protumačio.
Ja jesam. To me je gotovo uništilo.
Na kraju krajeva, sve je završilo samo...
na jednom jednostavnom pitanju.
Šta je važnije...
imati dokaz...
ili biti živ?
Veruj mi.
Odustao sam pre nekoliko godina...
i nikada se nisam osvrnuo za sobom.
Zar nisi želeo da znaš?
Nije nam dozvoljeno da znamo.
To sam ja, Cyrus.
John-e, jesi li to ti?
Da.
Da, ja sam.
Šta god da sada radiš, ostavi sve to.
Guverner McCallum ide u Charleston.
A onda će danas obići i onu fabriku hemikalija u Point Pleasantu.
Dakle, želim da odeš tamo...
i da ga dočekaš na aerodromu.
Slušaš me?
Da, McCalIum u fabrici hemikalija. U redu.
Moram znati da li ćeš ti biti tamo?
John, jesi li tu?
Ohio.
Velika tragedija na reci Ohio.
Ne mogu samo tek tako nazvati i uzeti bolovanje samo zato što ti imaš loš predosećaj za danas.
Samo razmisli o tome. Gordon je video neobičnu svetlost na nebu.
Pojavila se iznad fabrike hemikalija.
Josh je dobio poziv od mene, ali to nisam bio stvarno ja.
Ja govorim o tome da će se nešto užasno dogoditi u fabrici hemikalija.
A onda sam dobio ovu poruku od tog Indrid Colda...
koji je govorio o velikoj nesreći na reci Ohio.
Pogodi šta se nalazi na rijeci Ohio.
Fabrika hemikalija.
Danas će guverner McCallum biti tamo.
Ja sam bio na putu da ga intervjuišem. Tako sam u stvari i završio...
Tako sam i došao ovde.
Oh, Bože.
Zato sam ja ovdje.
Imao je pravo.
Ko je bio u pravu?
Ti si video Leek-a.
On je bio deo upozorenja. Šta?
On je bio deo upozorenja. Stani, stani, stani.
Nisam hteo da te uplašim.
On je rekao...
On je rekao da su poruke stvarne.
Nešto užasno će se dogoditi.
Connie, molim te.
Moramo otići odavde odmah.
Ja ne želim živeti svoj život ovako.
Neću donositi odluke na osnovu poruka Indrida Colda.
On je možda stvaran za tebe. Ali za mene on nije stvaran.
U redu, ja idem u Charleston.
Biću u Marriottu. Uzmi drugi zadatak.
Ne želim da budeš nigde blizu fabrike danas.
Šta ako se ništa ne desi?
Šta ako ne bude velike tragedije? Šta ćeš onda da uradiš?
Ne radi se o tome. Ja mislim da se upravo o tome radi.
I Gordon je verovao u ono što je čuo. Ja nisam Gordon!
Ja znam šta će se desiti.
Moramo sada otići.
Moram da se javim na posao. Možemo razgovarati o ovome kasnije.
Guverneru? Drago mi je da te vidim, John.
Moram da razgovaram s vama. Stvarno je hitno.
O čemu se radi, John? Radi se o obilasku.
Ne možete to učiniti. Ne možete ići.
Poslušajte me. Otkažite to. Otkažite obilazak.
Otkažite to. Nagovorite ih da zatvore fabriku sada, odmah.
Fabrika će eksplodirati upravo kada vi budete bili tamo.
Gde je policija? Šta oni rade?
Ovo je McCallumova zaštita. Oni još ne znaju.
Jesi li primio upozorenje o bombi?
Nisam spominjao nikakvu bombu. Imam svoj izvor.
Znam da ovo zvuči... Poludeo si, John-e.
Dajte mi Cyrus Billsa u Postu.
Naša glavna večerašnja priča vodi nas u Point Pleasant...
gde je guverner Virginije McCallum... Pojačaj to!
obišao "Edgewater Petrochemical" fabriku.
U onome što je on nazvao uspešnim pregledom...
Guverner McCallum je dao visoke ocene ovoj fabrici hemikalija.
On je pozvan da uradi slične procene...
i za neke druge fabrike u Virginiji.
WOWK-TV 13...
ima ekskluzivan snimak toga šta je guverner video.
Proklet da je...
Čestitam mojim prijateljima u "Edgewater Petrochemical"...
na uspešnom poslovanju.
Uspeh ovdje u Point Pleasantu... Oprostite, g. Klein.
Imate poruku.
Uđi.
Natrag u Washington? Da.
Moraš li da ideš? Da, moram .
Ako se radi o ovom danas... Ne, ne radi se o tome.
Dobio sam poruku.
Moram da idem kući.
Moram da budem tamo u petak u podne.
John, shvataš li ti šta se tebi događa?
Moram ići.
Hej, to sam ja.
Connie? Da.
Mislila sam ako možemo malo da porazgovaramo, 10, 15 minuta.
Žao mi je. Mogu li da te kasnije pozovem? Ne, ne možeš.
Rezervisala sam ti let. Molim?
Polazi sa Dullesa za Columbus, Ohio u 1:45.
Pokušala sam ti rezervisati onaj za Charleston ali je sve bilo već puno.
Dakle, ako sada odmah kreneš, uspećeš.
Ne mogu.
Badnje veče je, John-e.
Ne bi smeo da budeš sam.
Ne mogu.
Da, možeš.
Znaš...
kad se Mary razbolela...
nisam mogao da prestanem da zamišljam...
kako to nije stvarnost.
Mogu to da zaustavim.
Znam da mogu. Mogu to da zaustavim.
Niko to ne može, John-e.
Slušaj me.
Avioni će se i dalje rušiti. Zemljotresi će se i dalje događati.
Ljudi koje ti poznaješ i voliš i dalje će umirati...
i bez obzira šta ti taj glas govori...
ti ne možeš ništa da učiniš u vezi toga.
Prošlo je dve godine.
On mi je rekao da će me ona pozvati. On je rekao da će me Mary pozvati.
Lagao je.
Ko god da te pozove može da zvuči kao ona...
ali to neće stvarno biti ona.
Ne znam šta se dogodi s nama kad umremo...
ali kladim se da gde god da je Mary sada...
da to nije nigde ni blizu Indrida Colda.
Šta ako je to ona?
Ona je mrtva, John-e.
Jedino što je sada važno je pitanje kako želiš da je se sećaš?
Tako mi nedostaje...
Znam . Naravno da ti nedostaje.
Ali, John-e, slušaj...
može da ti nedostaje ovde isto kao i tamo.
Možda i više tamo zato što si sam...
...a to nije dobro.
Učini šta god moraš da učiniš...
...a ja ću to razumeti.
Ali ovde je večera u 18:00...
a poklone otvaramo u 20:00.
I nadamo se da ćemo te videti.
U redu?
Zdravo, John.
WJMP sati je 17:51 na ovo hladno Badnje veče.
Hajde.
Znaš li šta se događa tamo dole? Neki problemi sa semaforima.
Sranje.
Velika tragedija na reci Ohio.
Ooh, Bože.
Pomerite se s mosta! Svi, pomerite se s mosta!
Pomerite se! Svi izađite iz automobila i pomerite se!
C.J., hajde!
Moraš da se pomeriš. Ugasi to.
Molim? Moraš da se pomeriš s mosta sada, odmah!
Izlazi! Izlazi! Hajde!
Pomerite se! Pomerite se s mosta!
Oh, Bože!
Hajde!
Izađite iz automobila! Pomerite se s mosta!
Brzo!
Idemo napolje!
Izlazite!
Hajde. Izađite.
Svim jedinicama, ovde je jedinica 64.
Izlazite!
Signal 33 na Silver Bridge.
Rose, primljeno?
Signal 33 na Silver Bridge...
Probudi se. Probudi se.
Idemo.
Tu si.
Nisam znala jesam li sanjala ili...
Ja sam otišao iz Washington-a posle tvog poziva.
Zvala si me, zar ne?
Da.
Da, zvala sam te.
Je'l loše? Loše je.
Ali pretpostavljam da je moglo biti i gore.
Jesu li gotovi s potragom?
Trideset šest.
Čini se negde oko 36 ljudi.
Isuse Hriste!
Trideset i šest?
Probudi se, broju 37.
Bože!
Pravi razlog rušenja "Silver" mosta nikada nije pronađen
Mada su se pojavljivanja nastavila širom sveta Motman( čovek-moljac ) više nikada nije viđen u "Point Pleasantu"
-KRAJ-
Adaptirali : Lidija & Srbobran 2002 (c)